Досега в Джерико:
Ние сме пехотинците на САЩ и сме тук, за да помогнем.
Лейтенант Мулен. Джейк. -Маги.
Има някой в града, който се прави на щабквартирата.
Има ли нещо истинско? - Пистолетът е истински.
Горе ръцете! Хванете ги!
Виж, ти си умно момиче, трябва да се махнеш, преди да умреш, заради тях.
Къде да отида?
Джонстън, ти кучи сине! Как, по дяволите, загуби изборите?
Не, въпросът е, как така си начело в Ню Бърн?
Писна им да си шериф? - Пак съм шериф. С малко повече власт.
Това нещо работи ли? Може ли да генерира ток?
Може би по някое време утре. - Добре. Да го оправим по-бързо.
Може ли да купим още от тези?
Имате солна мина на 640 километра. Ще ни трябва храна.
10 турбини за 10% от реколтата.
Добре, ще ви дадем храна.
Ще ни трябват десет мъже, за да ни помогнат да ги построим.
От това, което ще направите, зависи оцеляването на този град.
Добре, да вървим!
Ако нещо им се случи, ти си първият, след когото ще тръгна.
Станли, не знаех, че се връщате днес.
Не беше вече безопасно за нас.
Къде е брат ми? - Не сме го виждали няколко дни.
Не може просто да нахлуеш в Ню Бърн и да чупиш, Джейк.
Това е пълен опис на Джерико.
Разделен е, сякаш е техен.
Правят снаряди за минохвъргачки. Подготвят се за война.
Стой!
Ерик!
Хайде, хайде. Тук сме за солта. Хайде!
Назад! Назад! - Хайде, назад!
Казах назад! - Това не изглежда добре.
Може да стане бунт
Когато се появят нашите, дръжте ги настрана.
Не искам тези от Ню Бърн да пипат спусъка.
Това е частна собственост.
Имате 30 секунди да се разкарате.
Тук сме за солта.
Хоукинс?
Какво ти казах, Тед? - Съжалявам. Знаех, че си ти.
Да, но ако не бях аз, ти ми каза името.
Искам да ми кажеш кой е приятелят ти и къде мога да го намеря.
Нещата ще станат много лоши за теб и брат ти, ако не ни помогнеш, Джейк
Защо да ви помагам?
Знам, че ти, приятелят ти и брат ти
бяхте хванати в опит да саботирате завода ни.
Произвеждате оръжия. Вие... - Ще повторя. Къде е приятелят ти?
Защо не ми кажеш какво стана с Хедър Лисински?
Върнете го обратно! - Да вървим, момче.
Ще се разбере всичко.
Хората от Джерико ще разберат какво правите
и няма какво да сторите, за да спрете това.
Добре ли си? - Да.
Изглежда, че са били мили с теб. - Да, засега.
Не са намерили Хоукинс все още.
Ще се измъкнем от тук.
Колко човека трябва да умрат, преди да спре да не ти пука?
Смъртта на Ейприл не е по твоя вина.
Не съм сигурен, че Хедър е мъртва, след всичките лъжи, които казаха.
Видях, Джейк.
Не мисля, че мога да се върна.
Да седиш тук, за да бъдеш убит,
няма да ти помогне да се почувстваш по-добре, вярвай ми.
Помниш ли онзи път, когато трябваше да те събудя за един метеоритен дъжд?
Не.
Казваха, че това се случва един път в живота.
Както и да е, ти ми беше много ядосан,
защото накрая се отказах и ти позволих да заспиш.
Този път няма да се откажа.
Би трябвало да ви арестувам веднага!
Не е негова вина. Трябваше да се разберем с него в Ню Бърн.
Грей, какво по дяволите, става? - Няма сделка!
Няма да дам нищо!
Ще измислим нещо. Сега трябва да си тръгнем.
Не, няма да си тръгнем без солта.
Не си заслужава да пострадат хора. - Права е.
Добре, всички... - Какво правиш?
Виж, Дейл, няма да позволя някой да умре, заради това.
Това беше твоя идея. - Край! Махайте се оттук.
Хей! - Грей, хайде!
Джерико Сезон 1 Епизод 20
FranVanster http://subs.sab.bz
Колко хора още има? - Не съм сигурен. 6, може би 7.
Трябват ни носилки. Какво стана?
Появиха се хора от Ню Бърн и се опитаха да ни вземат солта.
Стана престрелка. - О, Боже!
Хари, Хари. Ще се оправиш, приятел.
Трябва да погледна ръката ти. - Добре е. Мога да почакам.
Не трябва да лекуваме тези хора. Трябва да ги арестуваме.
Откриха огън по нас. - Не знаем кой стреля пръв!
Ще бъде проведено разследване. Сега не трябва да умира никой.
О, Боже! Закарайте го при Кенчи.
Може ли малко лед, моля? Тя си изкълчи глезена.
Добре съм. - Стой така.
Дръж се, Хари.
Идва помощ. - Здравейте. Ще се оправи ли?
Не, няма да се оправи.
Не исках това да се случи. - Да не си очаквала друго?
Докато ти и приятелят ти сте наред, другите да вървят по дяволите.
Дали баща ти би бил горд? - Какво значи това?
Ела. Тя просто е нервирана.
Керълин, погледни й глезена, моля. Не се притеснявай за това.
Гейл, чухме за престрелката.
Донесох от антисептика, който правя. - Благодаря ти.
Как може да помогнем? - Трябват ми картоните на всеки приет.
Ани, покажи й как се попълва.
Как ще се отрази това на Ерик? - Не знам.
Нищо ли не сте чули? - Казах ти, че не знам.
Джонстън се занимава с това.
Ще ми трябват марли и бинт. Те са на количката до ултразвука.
Добре, но не знам как изглеждат. - Зарежи. Ще си ги взема сама.
Какво, по дяволите, мислеше, че ще стане?
Не трябваше да довеждаш рейнджърите. - Защитавах... какво?
Страхувам се, че току-що почина човек.
Един от вашите от Ню Бърн - Доусън. Не запомних първото име.
Джим Доусън. Да.
Трябва да ме пуснеш, за да се върна в Ню Бърн
и да им кажа, че си съгласен. - Не, това няма да стане!
Ако мислят, че вие сте стреляли първи...
Че ние какво? - Хайде, Грей!
Трябва да работим заедно, докато все още можем.
Нещата са зле в Ню Бърн.
Когато разберат, че се връщаме петима от тръгналите шестима...
Какво говориш, Ръсел?
Имате ваши хора там. По-добре ги върнете тук.
Ерик. Ерик е все още там.
Джонстън, трябва да знаеш нещо. Никой не го е виждал от няколко дни.
Вчера, Джейк отиде там, за да се опита да го намери.
И ти ми го казваш сега?
Добре, хайде. Ако тръгнем сега, може да стигнем преди изгрев.
Не, не! Не позволявам... - Не го ли чу?
Константино иска повече! Няма да използва синовете ми за жив щит.
Да вървим!
Маги?
Маги! - От всички килии точно в тази.
Трудно ми беше да те позная без униформата.
Какво стана? Хванаха ли ви?
Беше трудно без танка.
Разделихме се след Джерико.
Дойдох в Ню Бърн с няколко от момчетата,
но ни върнаха от границата преди няколко седмици.
Бях достатъчно глупава да се промъкна отново.
Защо? Това място е ад. - По-лошо е навън.
Наистина? Трудно ми е да повярвам. - Знам.
Чух, че са ви завлекли пред кметството.
Не искам да те плаша, Джейк, но трябва да се махнем.
Не е много лесно. - Освен ако имаш познат отвън.
Защо? Ти? - Дали имам познат отвън?
Не. Просто се опитвам да помогна.
Последният път, когато се опита, почти откраднахте запасите ни.
Опитвах се да оцелея. - Както и ние.
Не казвам, че беше правилно.
Имахме нещо, което хората искаха, и го използвахме. Така става.
Мислиш, че си безпомощен тук? Не си, ако имаш нещо, което искат.
Защо мислиш, че имам такова нещо? - Не смятам, че ви бият просто така.
Дори да имах нещо, не бих им го дал. - Прав си. Не трябва.
Но аз бих могла. - Не, благодаря.
Ако проговориш, ще те върнат обратно в килията.
Няма начин да пуснат никого от двама ви.
Но ако аз имам информация, мога да я изтъргувам за свободата ми.
И мога да доведа помощ.
Какво, да се предам, за да те пуснат?
За да мога да изкарам и трима ни оттук.
Да може да се върнете в Джерико.
Не мога да ходя никъде без теб.
Да вървим.
Какво правите? - Ставай!
Къде го водите? Вече ви каза всичко, което знае.
Ерик! Ерик!
Как са нещата тук?
Хари ще се оправи, но се притеснявам за персонала.
Всички за изтощени. - Да.
Сигурен ли си, че можеш да караш? - Да, да. Добре съм.
По-добре да тръгвам.
Внимавай.
Ако загубя и трима ви, заклевам се...
Ще ги доведа обратно.
Ти поспи.
Трябва да вървя.
Ерик?
Какво става?
Какво ти правиха?
Джейк!
Джейк, дай ми шанс, моля те. Може да спрем това.
Добре, добре.
Казва се Робърт Хоукинс.
Каза, че може би се крие в барака, която принадлежи на Тед Левис.
Работи в завода. - Разбери къде е. Отивай.
Трябва да ме вземете с вас. - Какво?
Това е сделката ни с Константино.
Идвам с вас и щом видите човека там, ме оставяте на пункта.
Говорете с Константино. Трябваше да е тук.
Вземи я с теб. Ако не е там, убий я.
Това е Джонстън Грийн от Джерико. Трябва да говорим с шерифа.
Той е в хижата. Заповяда да не го притесняваме.
Ще иска да бъде притеснен за това.
Не е точно Мейбъри, нали? - Не е, от пристигането на Рейвънууд.
Как си с пушката? - Ловил съм зайци преди.
Никога не съм стрелял по човек, ако за това питаш.
Трябва да се върнем в завода. - Трябват ни снаряди.
За какво? Не може да ги изстреляме през тази ограда.
Няма да ги изстреляме оттам.
Фил. - Добре си се установил тук.
Винаги съм искал да видя това място. Само че в по-добри обстоятелства.
Разбрах, че Ерик го няма от няколко дни. Искам повече информация за това.
Имаше инцидент в солната мина. Някои от нашите са ранени.
Да се разходим.
Аз ще мина отзад, ти - отпред. Ти я пази. Да вървим.
Надявай се да е вкъщи.
Тази сделка, каква е идеята ти?
Помислих, че ще си помогнем, ако станем партньори.
Това не стана така, нали?
Стана недоразумение. Надяваме се, че ще стигнем до съгласие.
Малко е късно за това. Стреляли сте по наши граждани.
Не знаем кой е стрелял пръв. - Хайде, Фил.
Появяват се хора през нощта и искат да вземат солта ти. Какво би направил?
Постоянните агресивни дела на Джерико срещу нашия град са неоправдани.
Какви постоянни дела? Съседи сме, за Бога!
Не ни смятахте за съседи, когато ни изпратихте Рейвънууд.
Загубихме почти всичко, докато се борехме с тези наемници.
Не знаехме накъде са тръгнали. - Защо не ни предупредихте?
Не можахте да ни помогнете, когато ни взимаха малкото останало,
когато стреляха всичко на пътя им. Полицаите ми, приятелите ми.
След това намирам синовете ти.
Двамата се опитват да разрушат завода, който издържа града.
По-бавно!
Джейк беше задържан вчера, опита се да саботира завода ми.
Това няма смисъл. Заводът произвежда турбините.
Синовете ти са много склонни за тази идея.
Хванах Ерик ден преди това, в опит да направи същото.
Задържали сме и двамата.
Чуй ме добре.
Не ме интересува какво мислиш, че сме ви сторили,
но ако нараниш момчетата ми, няма да бъде добре за теб.
Има малка възможност всичко да свърши добре.
Искам да видя момчетата ми. Веднага!
Защо, по дяволите, се бавят?
Коя си ти?
Не стреляй! - Коя си ти?
Аз съм с Джейк. С Джейк съм.
Колумб! Колумб! - Какво казваш?
Джейк ми каза да кажа Колумб, за да знаеш, че той ме праща.
Бях с него в затвора. Изпрати ме, за да ти помогна.
Изпрати ме, за да ти помогна. Колумб! Колумб!
Добре, добре. Разбрах.
Как е Джейк? - Добре е.
Това е Тед. Той е с мен.
Аз съм Маги. Джейк ме изпрати.
Къде са полицаите?
Справихме се с тях.
Да. Не искаш да влизаш вътре.
Това е всичко.
Какъв е планът?
План?
Ще има експлозия в града.
С повече късмет, ще предизвика достатъчно хаос,
за да намерим начин да ги измъкнем оттам.
Мисля, че мога да ти помогна с това.
Имам работа с Константино.
Хайде. Ставай!
Какво, по дяволите, стана?
Не им казах нищо.
Аз вече им дадох Хоукинс. - Не е за Хоукинс.
Искаха да знаят повече за Джерико.
С каква защита разполагаме, дали имаме войски.
Къде са разположени, дали имаме купища оръжия.
Трябва да се върнем.
Трябва да ги предупредим. - Добре.
Няма да умрем тук!
Тръгвам. - Добре.
Благодаря за всичко. - Няма проблем.
Трябва да си починеш. - Добре.
Съжалявам, че бях рязка по-рано. - Всички сме под голямо напрежение.
Гейл?
Мери наистина се опитва.
Може би трябва да й дадеш шанс. - Да, знам.
Това да бъде тук.
Това беше целият живот на Ейприл.
Липсва ми толкова много.
Знам, не е честно.
Между другото, вие с Мери имате много общо.
Какво? И двете обичаме Ерик?
Щях да кажа, че и двете сте много силни жени.
И двете сте малко твърдоглави.
В бой... дори пари.
Всичко наред ли е? - Да.
Мисля, че не трябва да натоварваш глезена.
Както и да е. Не е като да са ме застреляли.
Казах ти, Скайлър. Не беше твоя вина.
Знам. Само че не разбирам
защо сега са приемливи всичките критики относно баща ми.
Какво?
Особено от хора, които се предполага, че са негови приятели.
Предполагам, че не са му приятели.
Семейство Кармайкъл идваха всяка седмица на вечеря у нас.
Ходихме на почивки заедно.
Защо биха правили това, ако го мразят?
Те не го мразят, просто са уплашени от него.
Баща ми беше добър човек.
Даде пари за часовника на главната улица.
Направи много добри неща.
Може би е направил, но не за това са били мили с него.
Били са мили, защото е имал власт.
Така стават нещата.
Стигнахме до завода. Готови ли сте?
Ще ни трябва някой, който да ни прикрива от охраната там.
Тед, бъди готов да ги убиеш. - Помислих, че ще карам.
Някой трябва да ги разсейва, докато изкарам Джейк и Ерик.
Гледай ги, докато се върна, ако трябва, убий снайпериста.
Знаеш ли какво правих преди 3 месеца? - Оправях си камиона.
Подготвях си дисертацията.
Руска литература.
Ами ти? Какво правеше, когато всичко беше нормално?
Не мога да си спомня вече. Всички готови ли са?
Как ще разберем, че си готов? - Ще разберете.
Ще чакам тук. - Не, Ръсел.
Те не са твои синове. Можеш да се прибереш.
Ще оправим това. Не трябва да свършва така.
Имам чувство, че това е само началото.
Може да дойдеш с нас в Джерико, ако искаш. Знаеш това.
Имам семейство тук, малко момиче.
Това е домът ни.
И си мисля, че ако остана тук, може би ще успея да спра това.
Джонстън!
Ако стане нещо, тръгни по влаковите релси на изток.
Ще стигнеш до магистрала 70 и ще пропуснеш пункта.
Благодаря ти, Ръсел. - Късмет.
Ще трябва да го направим друг път. - Какво?
Заместникът ми каза, че днес не е добър ден. Ела утре.
Няма да си тръгна, докато не видя синовете си, Фил.
Слушай ме!
Доведи обратно хората, които бяха простреляни в Джерико снощи,
и ще ти дам 15 минути със синовете си.
Правиш голяма грешка.
Да вървим, господин Грийн.
Какво е това? - Ще ви придружим до пункта.
Качете се в колата, господин Грийн.
Не стреляйте! Не стреляйте!
Изпратиха ме да доведа човека от Джерико. Опита се да ме убие.
Трябва да говоря с Константино веднага, моля ви.
Константино, казвам ти какво ми каза той.
Отива да взриви завода, после и кметството, за да спаси Джейк и Ерик.
Очакваш да ти повярвам, че ще взриви сграда под постоянно наблюдение?
Така ми каза той. - Да.
Опитвам се да помогна и да позволите да остана. Не ме заключвайте пак.
Мислиш ли, че съм забравил колко лесно предаде приятелите ти,
когато ви доведохме тук?
Не вярвам на нито една дума, която излиза от устата ти.
Изкарайте го оттук. - Какво е това?
Хайде. Вече знаете всичко. Какво искате от нас?
Вече ви казах всичко, което знам. - Вероятно е така,
но брат ти може да стане приказлив, ако животът ти е в опасност.
Пуснете го!
Преместете тази барикада и го пуснете да си върви.
Пуснете го! - Кажи ми!
Пуснете го!
Колко от пътищата до Джерико са с експлозиви? - Ерик!
Не знам, не знам! - Какво знаеш?
Как победихте Рейвънууд. Кажи ми! - Ерик!
Кажи ми веднага! - Ерик, погледни ме.
Не им казвай нищо! - Колко ваши шпиони има тук?
Кажи ни каквото знаеш или ще прережем гърлото му.
Остави го, Пъркинс!
Какво беше това?
Хайде!
Имаше взрив в завода. Преместете ги в склада.
Ами другите затворници? - Само тях, веднага!
Махни им белезниците. Хайде. Махни им белезниците.
Да вървим. Хайде. Мърдайте!
Боже! - Къде отиваше?
Да взема камиона.
Казах ти да седиш тук! - Знам.
Тед. Дишай. Просто дишай. - Добре.
Всичко ще бъде наред.
Не мога да го направя. - Тед.
Съжалявам, не мога.
Съжалявам. - Тед!
По дяволите!
Джейк!
Ставай.
Добре ли си? - Да.
Джейк, пази се!
Джейк, Ерик, Хоукинс! Насам!
Тръгвайте! Хайде. Ставайте!
Хайде!
Благодаря, Уейн. Сложи ги на 4та пътека.
Мога ли да ви помогна, госпожо Кармайкъл?
Чух, че имате месо.
Една от кобилите на г-н Хендерсън си счупи крака, но беше здрава.
Ще взема 100 грама.
Това е половин килограм зърно.
Няма да е достатъчно.
Но тук така пише. 1 килограм зърно за 200 грама месо.
Цените се покачиха. Съжалявам.
Моля те!
За Хари е. Докторът му каза, че му трябват протеини.
От теб зависи.
Баща ми беше добър човек, госпожо Кармайкъл.
Да, такъв беше.
Ето ви 100 грама.
Благодаря.
Затворено е!
Исках да върна това.
Антисептикът помогна много. - Благодаря.
Имам още. - Ще го вземем.
Няма ли никой в града, който иска да пийне нещо вечерта?
Оказа се, че не добрата атмосфера и гостоприемство карат хората да идват.
Оказа се, че е алкохолът.
Ще дойдат, когато направя още водка. - Благодаря ти.
Как вървят нещата в болницата?
Нещата се успокоиха.
Трябваше да разтърваваме много хора.
Всичките проблеми с Ню Бърн изнервиха хората.
Говорих с Грей.
Каза, че ако не се върнат до изгрев, ще отиде и той.
Ще бъде дълга нощ.
Добре дошла си тук, да послушаш малко музика или...
Ще се прибера и ще ги изчакам там.
Ако чуя нещо, ще ти кажа.
И аз. Лека нощ, Мери.
Не подозирах, че ще стигнем толкова далеч с газта в резервоара.
Трябва да вървим 20 километра.
Не мисля, че тя ще успее. - Трябва да опитаме.
Тя не ни изостави. Няма да я изоставим и ние.
Ето ножа ти.
Как е рамото ти? - Боли много!
Ти как си?
Все още ходя. - Да.
Това е истинско уиски. - Да.
Истинско уиски! - Да.
Имам провизии за спешни случаи. - Не се съмнявам.
Ерик.
Какво мислиш? Не е метеоритен дъжд, но...
Джейк, благодаря, че дойде да ме търсиш.
Усещате ли това? Първата пшеница.
Беше любимото ми време от годината.
Хей. - Тихо. Чуйте вятъра.
Още се движи, след всичко, което направихме.
И с всичко, което идва.
Трябва да вървим.
FranVanster http://subs.sab.bz